V minulém článku jsme se zaměřili na otázku problematické komunikace na pracovišti a zjistili jsme, že jednou z možností, jak komunikačnímu šumu předcházet, je snažit se aktivně naslouchat. Každý ale nemusí být důkladně obeznámen s tímto termínem. Co to tedy znamená?
Aktivní naslouchání, jak již název naznačuje, znamená, že posluchač není pouhým pasivním příjemcem zprávy, ale že chápe, co mu protějšek říká a aktivně jej v tom podporuje. Aktivní posluchač soustředí svou pozornost na mluvčího, svými gesty a mimikou mu dává najevo svůj zájem, ale neskáče mu do řeči a nepřerušuje tok jeho myšlenek.
Umění naslouchat je v dnešní době velice cenným darem. Pomáhá nám utužovat naše osobní i pracovní vztahy, zlepšuje výkony a zefektivňuje práci tím, že napomáhá předcházet nedorozuměním a urychlit pochopení problému. Zkuste si tedy těchto pár triků osvojit i vy!
Váš protějšek asi neocení, pokud během vašeho rozhovoru budete klouzat pohledem po celé místnosti. Budete vypadat, jakože vůbec nedáváte pozor a že vás předmět hovoru ani nezajímá. Odložte tedy počítač i mobil stranou, natočte se čelem k vašemu protějšku a věnujte mu plnou pozornost.
Naslouchejte bez toho, aniž byste si v duchu utvořili názor na to, co osoba naproti vám říká. Negativní názor by pouze vedl k předsudkům a kompromitoval by tak vaši schopnost naslouchat. Aktivní posluchač by si měl udržovat otevřenou mysl a vítat nové možnosti.
Už od útlého věku nás rodiče učili, že skákat někomu do řeči je neslušné. A je tomu skutečně tak. Přerušovat někoho během hovoru vysílá jasnou zprávu, že si názoru řečníka nevážíte, protože ten váš je důležitější. Každý přemýšlíme různou rychlostí. Pokud je ta vaše rychlejší než ta řečníkova, je na vás, abyste své tempo přizpůsobili – ne naopak.
Pokud vás během hovoru napadne otázka, která by ale řečníka odvedla od tématu, tak si ji nechte až nakonec. V případě, že se zeptáte a hovor se skutečně stočí jiným směrem, vezměte na sebe zodpovědnost a vraťte jej zpět.
Zkuste se vcítit do řečníka a dejte mu to najevo vhodnou gestikulací a zvukovými projevy. Můžete také zkusit reflektovat mimiku vašeho protějšku, například zatvářit se smutně, když je sdělení smutné, usmát se, když je veselé apod.
Na konci zkuste sdělení sumarizovat a nastínit, jak jste problematiku pochopili vy. Zopakujte klíčové body a další postup, na kterém jste se dohodli, čímž ukážete, že vás téma zajímalo a dávali jste během komunikace pozor. Toho je vhodné především u pracovních schůzek.
Zdroj: www.forbes.com/sites/womensmedia/2012/11/09/10-steps-to-effective-listening